Egész nap a nappaliban ültem Chang-Minnel, takaróval bebugyolálva és fagyit ettünk közben beszélgettünk. A nap végére már az agyam teljesen lefagyott, de édes kedves bátyókámmal nagyon jól el voltam. Végül újra eljött az alvás. Egyedül maradtam a gondolataimmal. Nem akartam. A gondolataim szabadon keringtek a agyamban. Nagyon rossz volt. A torkom összeszorult és újra sírni kezdtem. De most 2 óra sírás helyett csak 1 órát bírtam.
*6 hónappal később*
Már egy jó ideje nem láttam a Bangtan Boys-os srácokat. Apa 3 hónapra elküldött Los Angelesbe, hogy végre kikapcsolódjak és elfelejtsek mindent. Nagyon imádom őt mert sikerült elfelejteni mindent. Teljesen új lappal indultam haza újdonsült barátommal. Boboval, aki egy kutya. Imádom! Fajtiszta boston terrier és egy iszonyat cuki kis kutya. 1 hónaposan vettem és owh... imádom! Ő az én szerelmem. Haza értem majd lepakoltam a szobámba. Üdvözöltem apát, Tiffanyt és Chang-Mint ja és az új barátnőjét is. Nagyon aranyos lány. Tiffany pedig közölte velem, hogy van egy barátja. Úgy különösebben nem hatott meg mert tudtam, hogy Tiffany szerelmes már egy jó ideje. Tehát nem ért váratlanul.
Nincsenek megjegyzések:
Megjegyzés küldése