![]() |
A cipőm! |
![]() |
A ruhám! |
-Önnek kisasszony mit hozhatok? -emelte rám gyönyörű barna szemeit.
-Ön mit ajánlana nekem? -néztem rá.
-Ahogy elnézem gyönyörű alakját... -kezdte.
-Fiatal ember a munkájára figyeljen ne a lányom alakjára. -mondta apa.
-Apa... hagyj fejezze be. -mosolyodtam el majd újra a pincér srácra néztem.
-Tehát a legjobb salátánkat ajánlanám. -mosolygott.
-Ohh... imádom a salátákat és elfogadom az ajánlatát. -mondtam.
-Még valamit hozhatok? -kérdezte.
-Köszönjük nem. -mondta Tiffany majd elment a pincér srác.
-Jungie... Nem szeretném, hogyha újabb kapcsolatba kezdenél. -mondta.
-Apa... nyugi. Csak beszélgettünk. Semmi extra. Ebből nem lesz egyből kapcsolat. -mondtam.
-Beszélgettetek? Inkább flörtöltetek. -mondta Chang-Min mosolyogva.
-Amúgy is aranyos srác. -mondtam majd nem soká hozták s pezsgőt majd az ételt. Nekem a kis aranyos pincér srác hozta ki a salátámat. Amint letette elém egyből rám vetett egy gyors aranyos pillantást.
-Jó étvágyat! -mondta.
-Szeretném megkérdezni, hogy ez pontosan milyen saláta? -kérdeztem a pincér felé fordulva.
![]() |
Chillis - fokhagymás saláta |
-Ohh szuper! Köszönöm. -mondtam majd a pincér elment mi pedig hozzá fogtunk az evéshez. A saláta nagyon finom volt. Az ízek... csodálatosak voltak. Ahhoz képest, hogy chillis volt egyáltalán nem csípet. Na jó egy kicsit mégis csípet. Végül a desszertet rendeltük. A kis cuki srác újra felvette a rendelésünket.
-Én egy Haute chocolat-ét kérek. -mondtam majd elment. Nem soká hozták is a rendelésünket. Az enyém tökéletes volt. Mesebeli desszert volt.
![]() |
Haute chocholate |
-Jungie... a te desszerted olyan csicsa. -mondta Tiffany.
-Tudom. Igazi mesebeli desszert. De pontosan mit tartalmaz? -kérdeztem.
-28 féle kakaót, 5 grammnyi 253 karátos ehető aranyt, 18 karátos szintén ehető arannyal van a kehely kibélelve és az alján pedig gyémántokkal kirakott karkötő van amit a vendég megkap. -mosolygott.
-Tökéletes. Köszönöm! -mondtam majd a pincér elment. Amint befejeztünk a vacsorát felálltunk és távoztunk. De én visszafordultam és visszamentem az étterembe. Elővettem a pénztárcámat majd hátra mentem a konyhára és megkerestem a pincért aki felvette a rendelésünket majd adtam neki egy kis pénz.
-Én nem fogadhatom el. -mondta.
-De igen. Nekem ez megszokás. -mondtam.
-Köszönöm kisasszony. -mondta.
-Jungie, kérlek. -mondtam.
-Minhwa. -mosolygott.
-További szép estét Minhwa. -mondtam mosolyogva majd elindultam a kijárat felé.
Nincsenek megjegyzések:
Megjegyzés küldése